Oliver Jukić izdao i treću knjigu: Kriminalistički roman “Bablje ljeto” govori o događajima iz 1990. godine, negdje u Slavoniji…
![](https://www.vpz.hr/wp-content/uploads/2018/11/jukic.jpg)
Posljednji dani bili su uspješni za slatinskog romanopisca, ali i dekana Visoke škole Virovitica, Olivera Jukića. Nakon što je objavljena odluka ocjenjivačkog suda kojom je njegova kratka priča “Čemu patnja?” ušla u finalni izbor Natječaja za kratku priču-satiru Slavko Kolar, iz tiska mu je izišlo i treće djelo s naslovom “Bablje ljeto”. Riječ je o kriminalističkom romanu koji daje snažan i dubok društveni komentar vremena u kojem se događa radnja, a to je rujan 1990., “negdje u Slavoniji”. O romanu i novoj kratkoj priči razgovarali smo s autorom.
Kratka priča “Čemu patnja?”, ušla je u finale Natječaja Slavko Kolar. Nakon pobjede na istom natječaju 2016., kakva su Vam ovogodišnja očekivanja?
– Ovaj ulazak u finale iskreno me razveselio, jer je natječaj iz godine u godinu sve kvalitetniji. Prijavljuje se sve više autora, ne samo iz Hrvatske, a priče iz ovogodišnjeg finala su, prema mome mišljenju, znatno bolje nego što su to bile prije dvije godine. Stoga ne znam što mogu očekivati na proglašenju pobjednika 1. prosinca, ali izuzetno sam zadovoljan da je priča ušla među deset najboljih u konkurenciji od 69 prijavljenih.
Treći je ovo vaš roman. U kakvoj je vezi s prethodna dva?
– Jedina poveznica može biti mjesto radnje koje je u “Babljem ljetu” smješteno u mirni, slavonski gradić, koji iznenada potresa nestanak jedne osobe. “Sudačka nadoknada” bila je eksplicitno smještena u Slatinu, “Revanche” je smješten u gradić S., tako da ova mala poveznica postoji. Međutim, sve ostalo nema nikakve veze s prva dva romana.
Sudeći po tome, u malom slavonskom gradu ima dovoljno motiva iz života?
– Grad u kojem živim predstavlja mi golemu inspiraciju, posebice u trenutcima književnog stvaranja, kada je moguće potezom pera precrtati sve vremenske granice. Nakon sedamdesetih i osamdesetih godina prošloga stoljeća u “Sudačkoj nadoknadi”, u “Revancheu” smo se prošetali vremenom neposredno poslije Velikog rata, a sada je na red došlo i ovo vrijeme koje jako dobro pamtim, vrijeme neposredno pred Domovinski rat. Mislim da se svatko može pronaći u tom romanu, odnosno, svi su ti naši mali gradovi na neki način isti.
Ponovno u izdanju zagrebačkog Funditusa?
– Tim koji pobjeđuje ne mijenja se, pa nije bilo nikakvog razloga da se to učini u ovom slučaju. Suradnja s izdavačkom kućom Funditus teče glatko, bez trzavica, urednica Ana Klopotan uspjela je iz teksta izvući maksimum, a kuća vodi brigu o svojim autorima i promociji svojih izdanja. Nadam se da će se ova uspješna suradnja nastaviti i u budućnosti.
Ove ste godine objavili i knjigu o slatinskom župniku Juliju Bürgeru. Imate li u planu još sličnih projekata?
– Iduće godine u Slatini se slavi stota obljetnica Župe sv. Josipa, kao i stota obljetnica postojanja nogometnog kluba. Sami početci rada Župe i nogometnog kluba, koji su bili isprepleteni, romansirano su opisani u romanu “Revanche”. U idućoj godini nadam se dovršiti monografiju o 100 godina NK Slatina, kao i mali podsjetnik na vrijeme u Župi od 1979. do 1992., na temelju zapisa koje je vodio tadašnji župnik vlč. Franjo Udovičić. (www.glas-slavonije.hr, pž, Fotografija: Kristijan Toplak)